Kuvakudos
Kuvakudos eli seinäkudos on tavallisimmin kangaspuissa kudottu seinäverho tai muu koristetekstiili. Materiaalina käytetään yleensä villaa, rohdinta ja pellavaa sekä lisäksi muun muassa silkkiä ja metallilankaa.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/90/Hunt_of_the_Unicorn_-_the_Hunt_Begins.jpg/250px-Hunt_of_the_Unicorn_-_the_Hunt_Begins.jpg)
Kuvakudosten aiheet otettiin aikanaan yleisimmin Raamatun tapahtumista, pyhimystaruista ja ritarirunoudesta. Ranska oli 1400-luvulla alan johtava maa, ja 1500-luvun vaiheilla painopiste siirtyi Brysseliin. Maineikkaimpia valmistajia ovat olleet ranskalainen Les Gobelins -tehdas (josta nimitys gobeliini), Beauvais'n tehdas sekä 1930-luvulla varsinkin J. lurcatin ansiosta uudistunut valmistus Aubussonissa.
Suomessa on säilynyt muun muassa Wismarissa 1500-luvun loppupuolella kudottu raamatullisaiheinen ns. Uudenkaupungin seinäverho (nyk. Kansallismuseossa).
1900-luvun vaihteessa alkoivat suomalaiset taiteilijat muun muassa Väinö Blomstedt, Hugo Simberg ja Akseli Gallen-Kallela suunnitella kuvakudoksia. Myöhempien aikojen taiteilijoista huomattavimpia ovat Margareta Ahlstedt-Willandt, Eva Anttila, Dora Jung, Maija Kansanen, Laila Karttunen, Oili Mäki, Irja Mikkola ja Kirsti Rantanen.