William Crookes
William Crookes (17. kesäkuuta 1832 – 4. huhtikuuta 1919) oli englantilainen fyysikko ja kemisti.[1] Crookes löysi alkuaine talliumin vuonna 1861.[2] Kemiallisten tutkimustensa ohessa hän keksi Crookesin radiometrin eli niin sanotun valomyllyn vuonna 1873.[3] Kehittämiensä tyhjiöputkien avulla hän myös havaitsi katodisäteet tutkiessaan sähkön johtumista harvassa kaasussa. Crookes oli tyhjiöputkitutkimuksen pioneereja ja vuonna 1879 hän havaitsi ensimmäisenä, että aine voi esiintyä plasmana.lähde?
William Crookes | |
---|---|
![]() |
|
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 17. kesäkuuta 1832 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta |
Kuollut | 4. huhtikuuta 1919 (86 vuotta) Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta |
Kansalaisuus | Yhdistynyt kuningaskunta |
Koulutus ja ura | |
Instituutti | Royal Society |
Tutkimusalue | fysiikka, kemia |
Tunnetut työt | talliumin löytäminen |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1d/Crookes_radiometer.jpg/150px-Crookes_radiometer.jpg)
Crookes tuli tunnetuksi myös Daniel Dunglas Homen ja muiden meedioiden väitettyjen paranormaalien kykyjen testaajana ja hänellä oli hyvin myönteinen suhtautuminen spiritualismiin.[2]
Elämä
muokkaaCrookes oli lähtöisin alkujaan köyhästä perheestä. Hänen isänsä Joseph oli uransa alussa räätälin apulainen mutta vaurastui myöhemmin. Nuori Crookes pääsi Royal College of Chemistry -yliopistoon ennen 16. syntymäpäiväänsä vuonna 1948. Hän opiskeli August Wilhelm von Hoffmannin johdolla, mutta hänen muodollinen koulutuksensa ei ollut kovin laaja. Crookes julkaisi 19-vuotiaana ensimmäisen tutkimuksensa, joka käsitteli eräitä seleenin yhdisteitä. Hän käytti paljolti spektroskopiaa kemiallisissa tutkimuksissaan. Crookes pääsi arvostetun Royal Societyn jäseneksi 31-vuotiaana talliumin löytämisen ansiosta.[2]
Crookesin erittäin pitkä tiedemiehen ura kesti 68 vuotta, vuodesta 1851 aina hänen kuolemaansa, vuoteen 1919 saakka, ja käsitti monia fysiikan ja kemian aiheita. Kuningatar Viktoria aateloi hänet 1897. Crookesin vaimo kuoli ennen miestään vuonna 1916.[2]
Lähteet
muokkaa- ↑ Lindell, Ismo: Sähkön pitkä historia, s. 386–388. "Maxwellin teorian soveltaminen, Visionäärit". Helsinki: Otatieto, 2009. ISBN 978-951-672-358-0.
- ↑ a b c d Fontani, Marco; Costa, Mariagrazia & Orna, Mary Virginia: The Lost Elements: The Periodic Table's Shadow Side, s. 203–206. Oxford University Press, 2014. ISBN 978-0-19-938334-4. Kirja Googlen teoshaussa. (englanniksi)
- ↑ Philip Gibbs: How does a light-mill work? math.ucr.edu. (englanniksi)
Aiheesta muualla
muokkaa- Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta William Crookes Wikimedia Commonsissa
- ISS: Biography of William Crookes (Spiritualistinen verkkosivusto www.survivalafterdeath.org) survivalafterdeath.org.uk. (englanniksi)
- Sir William Crookes: Diamonds. London & New York: Harpers Brothers, 1909. Teoksen verkkoversio. (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)