San Ignacio Miní
San Ignacio Miní oli jesuiittojen perustama lähetysasema nykyisen Argentiinan alueella Misionesin maakunnassa. Se muodostaa neljän muun lähetysaseman kanssa maailmanperintökohteen Jesuiittojen guaranilähetysasemat.
San Ignacio Miní | |
---|---|
![]() San Ignacio Miní raunioita |
|
Maailmanperintökohde | |
Kohteen nimi | Jesuiittojen guaranilähetysasemat |
Sijainti |
Misionesin maakunta, Argentiina |
Tyyppi | osa kulttuurikohteesta |
Kriteerit | IV |
Tunnusnumero | 275 |
Valintahistoria | |
Valintavuosi | 1984 |
![]() ![]() San Ignacio Miní |
Historia
muokkaaSan Ignacio Miní perustettiin alkujaan Guayrán alueelle nykyiseen Brasiliaan.[1] Se oli yksi noin 30 lähetysasemasta, jotka jesuiitat perustivat guaranien käännyttämiseksi kristinuskoon.[2] Bandeirantesien hyökättyä asemalle 1631 jesuiitat joutuivat siirtämään sen sijaintia. He lähtivät etelään ja rakensivat muutamia väliaikaisia keskuksia, kunnes perustivat 1696 sen nykyiseen paikkaansa.[1]
San Ignacio Miní oli huipussaan 1733, jolloin siellä asui 4 500 asukasta.[3] 1750-luvun guaranisotien ja vuoden 1767 jesuiittojen karkotuksen jälkeen asema hylättiin.[2] Rauniot löydettiin 1897, ja ne kunnostettiin 1940–1948.[4] San Ignacio Miní valittiin 1984 kolmen muun argentiinalaisen lähetysaseman kanssa Unescon maailmanperintöluettelon laajennuskohteeksi.
Rauniot
muokkaaSan Ignacio Minín lähetysaseman rauniot sijaitsevat Misionesin maakunnassa San Ignacion kylän koillisosassa. Varsinaista lähetysasemaa ympäröi guaranien yksihuoneisia asuintaloja, joissa jokaisessa asui yksi perhe. Keskellä aluetta on suuri aukio, jonka eteläreunalla on Pyhän Ignatiuksen kirkko. Sen suunnitteli italialainen arkkitehti Brazanelli. Sen katto ja suurin osa sisätiloista ovat jo rapautuneet, mutta esimerkiksi sisäänkäyntiä reunustaa edelleen kaksi korkeata seinää. Vaikka rakennus on pahasti raunioitunut, niin joitakin yksityiskohtia on edelleen nähtävissä, kuten sisäänkäynnin sivuilla olevat pylväät ja sisätilojen guaranikäsityöläisten tekemät pintareliefit. Alueen kaikki rakennelmat tehtiin basaltista ja hiekkakivestä.[1] Nykyään rauniot ovat punertavia, mutta alkujaan ne oli valkoisia.[4]
Lähteet
muokkaa- Adès, Harry: The Rough Guide to South America. Lontoo: Rough Guides, 2004. ISBN 1-85828-907-6. Google-kirjat (viitattu 9.4.2012). (englanniksi)
Viitteet
muokkaa- ↑ a b c Adès, s. 129.
- ↑ a b San Ignacio Miní New York: World Monuments Fund. Viitattu 9.4.2012. (englanniksi)
- ↑ ICOMOS: Advisory Body Evaluation (pdf) (s. 5) 1984. UNESCO World Heritage Centre. Viitattu 9.4.2012. (englanniksi)
- ↑ a b San Ignacio Miní Lonely Planet. Viitattu 9.4.2012. (englanniksi)
Aiheesta muualla
muokkaa- Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta San Ignacio Miní Wikimedia Commonsissa
- Córdoban jesuiittakortteli ja -estanciat
- Cueva de las Manos, Río Pinturas
- Iguazún kansallispuisto
- Ischigualaston ja Talampayan luonnonpuistot
- Jesuiittojen guaranilähetysasemat: San Ignacio Miní, Santa Ana, Nuestra Señora de Loreto ja Santa María Mayor
- Le Corbusierin arkkitehtoniset työt
- Los Alercesin kansallispuisto
- Los Glaciaresin kansallispuisto
- Quebrada de Humahuaca
- Valdésin niemimaa