Ero sivun ”Kulta” versioiden välillä
[katsottu versio] | [katsottu versio] |
Poistettu sisältö Lisätty sisältö
Sotkut pois |
p Kuusi pilkkukorjausta ja Wiki-linkitystä |
||
Rivi 60:
=== Isotoopit ===
Kaikki luonnon kulta koostuu alkuaineen ainoasta pysyvästä [[isotooppi|isotoopista]] <sup>197</sup>Au. Kullalle tunnetaan 37 [[radioaktiivisuus|radioisotooppia]], joiden [[massaluku|massaluvut]] ovat välillä 170–206. Niistä pitkäikäisin on vuonna 1948 löydetty <sup>195</sup>Au, jonka [[puoliintumisaika]] on hieman yli 186 päivää. Isotoopit, joiden massat ovat alle 197, hajoavat [[positroniemissio|β<sup>+</sup>-hajoamisella]], [[alfahajoaminen|α-hajoamisella]] ja harvoin protonin emissiolla, poikkeuksena <sup>195</sup>Au, joka hajoaa [[elektronisieppaus|elektronisieppauksella]]. Raskaammat radioisotoopit massaluvun 197 jälkeen hajoavat pelkästään [[beetahajoaminen|β<sup>-</sup>-hajoamisella]]. Kullan isotoopeilla on lisäksi runsaasti [[ydinisomeeri|ydinisomeereja]].<ref name="nubase2016">{{Lehtiviite | Tekijä = Audi, G. et al. | Otsikko = The NUBASE2016 evaluation of nuclear properties | Julkaisu = Chinese Physics C | Vuosikerta = 41 | Numero = 3 | Sivut = 030001-1-030001-138 | Julkaisija = IOP Publishing | Ajankohta = 2017 | Doi = 10.1088/1674-1137/41/3/030001 | Kieli = {{en}} | www = http://amdc.in2p3.fr/nubase/2017Audi03.pdf | Tiedostomuoto = pdf | Viitattu = 24.4.2018}}</ref>
==Esiintyminen==
Rivi 80:
* Amalgaamiprosessissa kulta liuotetaan lietteestä [[amalgaami]]ksi [[elohopea]]an ja erotetaan siitä [[tislaus|tislaamalla]].
* Booraksimetodissa kullan sulamislämpötilaa lasketaan [[booraksi]]n avulla, jotta se voidaan sulattaa jopa pelkän kaasupuhaltimen avulla. Keksitty [[Ruotsi]]ssa, käytössä muun muassa [[Filippiinit|Filippiineillä]].<ref>{{Kirjaviite | Nimeke = The borax method| Kappale = Borax replacing mercury in small-scale mining| Julkaisija = The Geological Survey of Denmark and Greenland (GEUS)| Vuosi= | www = http://www.geus.dk/program-areas/common/int_ssm_fact_sheet_07.pdf | www-teksti = | Tiedostomuoto = pdf | Viitattu = 20.1.2009 | Kieli = {{en}} }}</ref>
* Pelkistämällä [[oksaalihappo|oksaalihapolla]] tai muulla vastaavalla aineella [[kultakloridi]]liuoksesta saatua hienojakoista kultaa on kutsuttu nimellä '''kultasieni'''.<ref>{{Kirjaviite | Tekijä = J. Forsman ym. | Nimeke = Iso Tietosanakirja osa 7| Vuosi = 1934| Sivu = 259| Julkaisupaikka = Helsinki| Julkaisija = Otava| Tunniste = | Viitattu = 9.11.2017 }}</ref>
== Tuotanto ==
Vuoteen 2011 mennessä kultaa on tuotettu arviolta 171 miljoonaa kiloa,<ref>{{verkkoviite| Osoite=http://www.gold.org/faq/answer/76/how_much_gold_has_been_mined/| Nimeke=Frequently Asked Questions| Julkaisija=World Gold Council | Viitattu=4.2.2013}}</ref>
Suurimmat kullantuottajamaat vuonna 2012 olivat:<ref name="us-geol-survey">{{Verkkoviite | Osoite = http://minerals.usgs.gov/minerals/pubs/commodity/gold/mcs-2013-gold.pdf | Nimeke =GOLD: World Mine Production and Reserves | Tekijä = | Ajankohta =1/2013 | Julkaisija =U.S. Geological Survey | Viitattu = 10.11.2013 }}</ref>
Rivi 131:
[[Malmi]] on kalliomassa, joka voidaan taloudellisesti kannattavasti hyödyntää sen sisältämien arvometallien tai -[[mineraali]]en vuoksi. Suomen yli 200:sta kulta-aiheesta vain muutama on tähän mennessä täyttänyt nämä vaatimukset ja niitä voitaisiin kutsua varsinaisiksi malmiesiintymiksi. Monissa tapauksissa hyödynnettäviä metalleja tai mineraaleja on useita, ja hyödynnettävien ainesten yhteisarvo saattaa ratkaista sen, onko kohde malmia vai ei. Useimmissa kultamalmeissa kulta on joko ainoa tai ylivoimaisesti merkittävin arvometalli.
Kallioperän kivilajeissa, vaikkapa [[Graniitti|graniitissa]] tai
Suomessa on ollut kultakaivos [[Haverin kaivos|Haverissa]] [[Ylöjärvi|Ylöjärvellä]], [[Saattoporan kaivos|Saattoporassa]] [[Kittilä|Kittilässä]], [[Pahtavaaran kaivos|Pahtavaarassa]] [[Sodankylä|Sodankylässä]], ja [[Oriveden kaivos|Kutemassa]] [[Orivesi|Orivedellä]]. Kanadalainen kaivosyhtiö [[Agnico-Eagle Mines]] avasi Euroopan suurimman kultakaivoksen Kittilän [[Suurikuusikon kaivos|Suurikuusikkoon]] vuonna 2008. Kaivos tuottaa noin 5 000 kiloa kultaa vuodessa. Pahtavaaran ja Oriveden kaivokset ovat 2011 uudelleen tuotannossa. Myös [[Huittinen|Huittisissa]] (Jokisivu) tuotetaan kultamalmia, jota rikastetaan Vammalan rikastamolla Oriveden Kutemajärven malmin ohella. Vuonna 2011 [[Ilomantsi]]ssa (Pampalo) ja [[Raahe]]ssa (Laiva) avattiin kaivokset.<ref name="TT"/>
Rivi 139:
== Käyttötarkoitukset ==
[[Kuva:Burnishing.jpg|thumb|right|Kultausta viimeistellään akaattikynällä vesikultausmenetelmässä.]]
Kultaa käytetään muun muassa [[koru]]ihin, hammaspaikkoihin
Aito kultaesine varustetaan virallisella [[Jalometallien leimaaminen|leimalla]], josta ilmenee yleensä pitoisuus, valmistaja ja valmistusvuosi.
Rivi 149:
Kultaesineitä ei yleensä valmisteta puhtaasta kullasta vaan erilaisista kultaseoksista. Tavallisimmin seosaineina käytetään [[hopea]]a ja [[kupari]]a. Yleisimmissä Suomessa käytetyissä kultaseoksissa on kuparia ja hopeaa yhtä paljon. Seosaineita käytetään metalliseoksen lujittamiseksi ja hinnan laskemiseksi. Seoksen lujittuminen edellyttää, että seoksessa on sekä kuparia että hopeaa.{{lähde}}
Kultaseosten kultapitoisuutta mitataan perinteisesti [[karaatti|karaatteina]] eli kahdeskymmenesneljäsosina. Toisin kuin [[jalokivi]]llä, kullan karaatti ei ole siis ole massan vaan seoksen kultapitoisuuden yksikkö. Puhdas kulta on 24 karaatin kultaa ja esimerkiksi 22 karaatin kulta sisältää kultaa 22/24 = 91,6 %. Kultaesineisiin lyötävissä [[jalometallien leimaaminen|leimoissa]] kultapitoisuutta ei kuitenkaan ilmoiteta karaatteina vaan [[promille]]ina. Suomessa leimoihin merkittävät kultapitoisuudet ovat 375, 585, 750, 916 ja 999, mitkä vastaavat 9, 14, 18, 22 ja 24 karaattia. Tällöin esineen kultapitoisuuden on oltava vähintään niin monta promillea kuin leima osoittaa; poikkeamat alaspäin eivät ole sallittuja.<ref>[http://www.finlex.fi/fi/laki/ajantasa/2000/20001148 Valtioneuvoston asetus jalometallituotteista (1148/2000), 11–13 §]</ref>
Puhtaan kullan [[tiheys]] on 19,32 g/cm³ ja sulamispiste 1 064 °C.<ref>MAOL: Matematiikka, fysiikkaa, kemia: Taulukot, s. 46. Otava, 1981. ISBN 951-1-05281-0</ref>
* Au585 13,5 g/cm³
Rivi 166:
==Historia==
Itä-Euroopassa käytettiin kultaa koriste-esineissä 4000-luvulla eaa. [[Sumerilaiset]] käyttivät kultaa monentyylisissä koruissa 3000-luvulla eaa. [[Muinainen Egypti|Muinaiset egyptiläiset]] käyttivät [[Nubia]]sta louhittua kultaa ja hautasivat varhaisten dynastioidensa kuninkaat kultaesineiden kanssa. Kullasta tuli vuoteen 1500 eaa. mennessä kansainvälisen kaupan vaihdantaväline. 11,3-grammainen [[sekeli]] oli Lähi-idässä yleinen raha: se oli tehty [[elektrum]]ista, metalliseoksesta, jossa oli kaksi kolmasosaa kultaa ja yksi kolmasosa [[hopea]]a.<ref name="nma">{{Verkkoviite | Osoite = http://www.nma.org/pdf/gold/gold_history.pdf | Nimeke =The History Of Gold | Tekijä = | Ajankohta = | Julkaisija =National Mining Association (USA) | Viitattu = 9.11.2013 }}</ref>
1200-luvulla eaa. Egyptissä opittiin kullan työstäminen lehtikullaksi sekä sen kovuuden ja värin muuttaminen sekoittamalla se muihin metalleihin. [[Mustameri|Mustanmeren]] seuduilla opittiin kultahiukkasten erottaminen jokihiekasta lampaantaljojen avulla. 1000-luvulla eaa. suorakulmaisista kultapaloista tuli [[Kiina]]ssa virallinen raha. 500-luvulla eaa. [[Lyydia]]ssa [[Vähä-Aasia]]ssa lyötiin ensimmäiset kultakolikot.<ref name="nma" />
Rivi 176:
1500-luvulla espanjalaiset alkoivat tuoda kultaa vasta löydetystä Amerikasta, jonne he menivätkin suureksi osaksi kullan vuoksi. Konkistadori [[Francisco Pizarro]] vangitsi inkakuningas [[Atahualpa]]n ja sai tästä lunnaaksi huoneellisen [[Inkavaltakunta|inkavaltakunnalta]] kerättyjä kultaesineitä, jotka sulatettiin rahaksi Espanjassa.<ref>Bronstein 2000, s. 128–130.</ref> [[Portugali]]n siirtomaasta [[Brasilia]]sta tuli maailman suurin kullantuottaja vuoteen 1720 mennessä.<ref name="nma" /> Espanjan ja Portugalin siirtomaistaan tuoma kulta ei pysynyt kuitenkaan Euroopassa, vaan se käytettiin mausteiden, teen, [[Silkki|silkin]] ja muiden ylellisyystuotteiden ostamiseen Aasiasta.<ref>Bronstein 2000, s. 158–159.</ref> Espanjan uusi valtava kultavarallisuus ei tehnyt Espanjasta vaurasta maata vaan johti tuhlaukseen ja näivetti maan oman tuotannon.<ref>Bronstein 2000, s. 138–140.</ref>
Venäjän [[Jekaterinburg]]in kvartsijuonista löydettiin kultaa vuonna 1744, minkä seurauksena Venäjän kullantuotanto elpyi. 1800-luku oli suurten [[Kultaryntäys|kultaryntäysten]] aikaa. Yhdysvaltojen [[Kalifornia]]sta löydettiin kultaa vuonna 1848, mikä aloitti [[Kalifornian kultaryntäys|Kalifornian kultaryntäyksen]]. [[Australia]]n [[Uusi Etelä-Wales|Uudesta Etelä-Walesista]] löydettiin kultaa vuonna 1850. [[Etelä-Afrikka|Etelä-Afrikan]] kultaesiintymät löydettiin vuonna 1868:
80 % kaikesta koskaan tuotetusta kullasta on tuotettu vuoden 1910 jälkeen.<ref name="goldsheetlinks">{{Verkkoviite|Osoite=http://www.goldsheetlinks.com/production2.htm|Nimeke=Goldsheet – yearly and cumulative world gold production charts|Viitattu=15. joulukuuta 2013}}</ref> On arvioitu, että jos kaikki koskaan tuotettu kulta valettaisiin kuutioksi, sen sivu olisi 20 m (eli 8 000 m³).<ref>[http://www.amnh.org/exhibitions/past-exhibitions/gold/eureka/gold-fun-facts Gold Fun Facts]</ref>
|